PARIS, JANUAR 1995
Det skulle ikke gått galt.
Du fikk feil opplysninger, Tyrker'n.
Jeg ble nesten drept fordi de visste.
-Moltés? -Fanken!
Vi gjør ikke noe.
Tysteren sitter ved dette bordet. Han har 30 sekunder på seg.
Spillet er over, mine herrer. Knepp opp din brors skjorte.
Kom igjen!
Skjorta!
-Hva har du gjort, lillebror? -Beklager, Tyrker'n.
Jeg skal drepe deg! Fordømte forræder!
-Hold kjeft! -Moltés!
-Jaså, er det monsieur Molté? -Moltés!
Spiller ingen rolle!
Sjefen, den største skurken, mannen alle frykter.
Det er en ære å ha deg her. Jeg håper vi er deg æren verdig.
På utsiden var du kanskje en stjerne, en helt, sjefen.
Men her inne er du ingen ting. Du er bare en i mengden.
Det er bare én sjef her, og det er meg. Forstått?
-Ja. -Ja hvem?
Ja, sjef.
Her er reglene: Oppfør deg pent, så går det bra.
Men hvis du er vanskelig, skal jeg ødelegge livet ditt.
Og det er min spesialitet. Forstått?
Tenk grundig over det jeg sa.
Det er meg.
Det er meg!
Du kan pakke ut.
Der er toalettet.
Er du ikke riktig klok? Din idiot!
7 ÅR ETTER
-Noe nytt, gutter? -I morgen skjer det.
Vaskeribilen klokka elleve.
Moltés?
-Har du peiling på kvinnfolk? -Omtrent som alle andre.
Det gjelder kona...
-Det er ikke som før. -Ja, det er sånt som skjer.
-Hva ville du ha gjort? -Prøvd å ordne opp i det.
Gått hjem, spist middag sammen, fått henne til å le.
Og knullet henne som en gal.
-Som en gal? -Ja, din heldiggris.
-Og hvis hun sier nei? -Så gi henne en lusing.
Du, Reggio? Leverte du Lotto-kupongen min?
-Ja, jeg har tallene i hodet. -Kan jeg få kupongen?
I morgen. Kona leverte den, men vi kranglet i går kveld.
Du stoler jammen på kona di.
Det var morsomt sagt. "Du stoler på kona di."
Si meg, Moltés... Når vi snakker om moro...
-Jeg har hørt rykter om rømning. -Du tror visst at jeg er helt teit?
Du fortalte om dine problemer, og jeg svarte deg oppriktig.
Jeg slipper ut om 47 dager, og du tror at jeg vil rømme?
Er ikke det å undervurdere meg?
-Jeg gjør bare jobben min. -Så la meg gjøre min. Gå hjem nå.
Ikke tråkk der. Det er nyvasket.
1. Spis middag. 2. Knull henne. 3. Gi henne en skikkelig lusing.
Spis middag, knull henne, gi henne en lusing.
Kjæreste! Jeg er hjemme!
Pauline?
-Hva er dette for noe? -Hei. Jeg har gode nyheter.
-Har du fått mobiltelefon? -Ja, jeg trenger den.
Hallo? Ja, jeg skynder meg. Da ses vi på flyplassen. Takk.
-Får jeg vite hvor du skal? -Du husker min venninne Anna?
Hun i skulle være med i ørkenrallyet, i legeteamet.
-Hun brakk beinet, så jeg drar. -Nei, Pauline. Tenk over det.
Tenk på alle som trenger deg. Pasientene dine, sykehuset...
Alt er ordnet. Og vi to trenger litt pusterom.
-Det blir ingen problemer. -Nei, for du reiser ikke.
-Og hvorfor ikke? -Afrika er farlig. Sykdommer.
-Malaria, gulfeber... -Vaksinert.
Kolera, dysenteri... Det er ingen vaksine for det.
Og øyelokk-infeksjoner. Hør nå her...
-Nå lager du middag... -Ta en pizza! Drosjen venter.
Sett fra deg kofferten! Ikke få meg til å snakke spansk.
-Slipp meg forbi. -Kofferten! Du ber om det.
-Om hva? -Der. Nå fikk du!
-Gjør aldri det igjen! -Vent! Rekkefølgen ble feil.
Vi skulle spise først, og så skulle jeg knulle deg som en gal.
Vent, Pauline! La meg forklare! Det var feil!
Reiser du nå, er det slutt! Du trenger ikke å komme tilbake!
Jeg brenner oksesamlingen din. Greit, bare dra! Din hore!
God dag, monsieur Martinet! Varmt, ikke sant?
Bra dra, du! Jeg klarer meg fint uten deg!
-Matforgiftning? -Selvmordsforsøk.
-Han drakk oppvaskmiddel. -Oppkast?
-Ja, og det kommer mer. -Han må pumpes.
-Depresjon? -Nei, han er fangevokter.
-Han skal få et realt klyster. -Nei, vær så snill. Ikke det.
Hvor er jeg?
35!
48!
Kan du sette på Lotto-trekningen?
44!
33!
-Jøss! -Ja! 15 millioner!
Kupongen! Pauline! Fanken!
Frokost!
-Hvor er Reggio? -Borte.
-Hvorfor? -Sykemeldt.
-Hvor lenge da? -På ubestemt tid. Besøk klokka ni!
Den drittsekken!
Tyrker'n ble løslatt i forrige uke. Han teller dine dager.
Finner han meg, så finner han meg.
-Hva er det med deg? -Du må gjøre meg en tjeneste.
Jeg er død.
-Jeg får ikke gi deg nummeret. -La meg forklare.
Hun har noe som er mitt. Jeg må ha det tilbake straks.
-Hun er i Afrika! -Det gjelder liv og død, Anna.
-Kommer du ikke på noe bedre? -Gi meg nummeret hennes!
Nei, jeg beklager. Tilgi meg, Anna. Anna?
Jeg er en død mann.
Moltès har rømt fra fengselet sammen med to andre innsatte.
De tre innsatte skal ha rømt i en vaskeribil.
Vi har en kommentar fra Moltès' advokat.
Jeg kjenner min klient godt. Han gjør ikke noe uoverveid.
Hvis han har rømt, må han ha en god grunn.
-Og hva er det? -Det kan bare han svare på.
Jeg er absolutt en død mann.
Politiet jakter på mannen med de tusen ansikter.
Moltès' rømning var uventet, da han skulle løslates om 6 uker.
Politiet jakter på bilen som rømlingene stjal.
-Det er meg. -Hvor er du?
-I bilen. -Våpenet er i hanskerommet.
-Funnet fangevokteren min? -Avenue Guy Môquet 16, Vitry.
Hold øye med ham. Jeg er på vei.
Moltès' flukt kan være forbundet med løslatelsen-
- av Mustapha Hamel, alias Tyrker'n.
Han sverget å hevne sin bror. Politiet frykter gjengoppgjør.
Moltès er observert i en grå 406 for tre minutter siden.
Sperr området!
Enheten er på plass.
Ta til høyre her.
Politi!
Overgi deg, Moltés!
Kom dere unna!
Fanken!
Moltés!
Pauline?
-Din kjeltring! -Vent! Jeg kan forklare alt.
-30 sekunder. Hvor er pengene? -Det er en misforståelse, Moltés.
-30 sekunder går fort, Reggio. -Jeg tok ikke pengene.
-Jeg er din venn. -20!
Alt er din skyld. Du rotet det til med Pauline.
Jeg ga henne en lusing som du sa, men det funket ikke.
10!
Hun forlot meg. Reiste til Afrika med kupongen.
-Hun skulle til ørken-rallyet. -Null!
Du tvinger meg til å gjøre det. Slutt å tulle!
Tro meg. Hadde jeg hatt pengene, ville jeg jo ikke vært her.
-Hva lukter det her? -Gass. Jeg tar livet av meg.
Francis, det er Pauline. Lotto-kupongen er i rumpetaska.
Jeg har mistet alt. Huset, kona...
Jeg har ikke lenger noe liv.
-Tar det lang tid å få passene? -Nei, papirene går fort.
Men det er alt det andre. Med ditt ansikt tar det litt tid.
-Skal dere reise bort? -Heretter er vi to uatskillelige.
Der du er, er jeg. Kona di har kupongen, og hun er i Afrika.
-Så vi reiser til Afrika. Forstått? -Ja.
-Ja hvem? -Ja, sjef.
Jeg advarer dere. Jeg blir bilsyk.
Tyrker'n! Hva vil du? En hårklipp, kanskje?
Så Moltès hadde ikke mot til å møte meg ved porten?
-Det skulle jo feires. Hvor er han? -Drit i det. Bare glem broren din.
Ikke nevn familien min.
Jaså, har du fisker?
Ingen får meg til å tyste.
-Tror du fiskene liker hjerne? -Spør dem.
For siste gang: Hvor er Moltès?
Moltès vant i Lotto.
Men han fikk problemer.
En sykepleier stakk av med kupongen.
For en dust!
-Får vi mat om bord, Moltès? -Slutt å kalle meg Moltès!
Man får alltid mat på flyet.
MOLTÈS PÅ FLUKT
Det er et gammelt bilde. Så du det ansiktet?
Jeg garanterer at vi ikke blir syke. Jeg har tatt med meg alt.
Dette er mot malaria. Det tar jeg nå. Best å være forsiktig.
Sist tok jeg for mye,-
-og mistet alle øyenvippene.
Jeg tar én ekstra. For sikkerhets skyld.
Jeg får så lett diaré.
Og dette er til ørene.
Smører jeg meg ikke inn, får jeg nekrose.
Jeg tåler ikke sol. Det opplevde jeg i fjor.
Ørene klødde, det ble infeksjon, og da kunne det råtne.
Uten behandling mister jeg øret, og det vil jeg ikke. Vil du ha?
Nei.
Hva er det?
Martinet!
Hva gjør du her? Skal du på ferie nå igjen?
-Ja. Kjenner vi hverandre? -Det er meg, Martinet.
-Nei, du kjenner ham ikke. -Jo da.
-Nei, jeg kjenner deg visst ikke. -Det var en feil. Beklager.
Kom igjen!
-Jeg vet det. -Nei, det gjør du ikke!
Hva skjer hvis vi blir tatt? Da havner vi begge bak murene.
På den samme siden! Og hva skjer med en vokter der?
-Gjeng-voldtekt? -Valget er ditt.
BAMAKO, AFRIKA
Dette er virkelig bra. For et kult spill!
Jeg vinner hele tida. Jeg slår deg, og deg.
-Ta den, da! -Ja da.
Hør her! Hent to karer forkledd som svarte som kommer fra Paris.
-Og hold på dem. -Ja da.
-Hvem var det? -Det var en jobb.
For en fyr som heter Kurder'n.
Vi skal hente to kunder på flyplassen.
De er forkledd som svarte.
Moltès og Reggio.
Ikke lek med tenna dine. Sett dem inn igjen.
Moltès! Er det greit nå?
Vet du hvor toalettet er?
Ikke kall meg Moltès! Syns du jeg ligner på Moltès?
Vel... Kanskje litt.
Ok, gå og piss nå.
-Det er nok fordi jeg kjenner deg. -Ti stille.
Ikke noe problem. Jeg har flere.
Du trenger dem ikke lenger. Jeg kjøper klær. Du venter her.
-Skal jeg bli med? -Absolutt ikke.
For en varme!
-Ser du dem? -Niks.
Så hold utkikk!
Vent her. Jeg får tak i drosje. Du rører deg ikke!
Og ta bort prislappen. Det ser dumt ut.
Unnskyld, er det deres bil? Snakker dere fransk?
Jeg skal til Bamako. Til ørken-rallyet!
-Jeg betaler godt. Penger. -Stikk!
Stilige luer!
Moltès! Jeg må ha en hatt!
Drosje?
Ja.
-Hvor langt er det til Bamako? -11 kilometer.
-Er en kilometer like langt her? -En kilometer er en kilometer.
Ikke nødvendigvis. I USA bruker de miles.
-Vet du hvor langt en mile er? -Ja da.
-Og hvor langt er det? -Jeg vet det, greit?
Du vet det ikke. Han vet det ikke!
-Vet dere hvor lang en mile er? -1,6 kilometer.
Jeg tror jeg vil like Afrika.
Fint hår. Hvordan gjør de det?
-Det er garn. -Garn? Garn?
De strikker håret!
De slukte agnet.
Hvorfor gjorde du det?
-Jeg likte dem. -Hold skravla.
-Blås dem i lufta. -Følg med nå!
Hva skjedde? Det smalt ikke!
Få se! Men hva er dette for noe?
Fanken! Fordømte bil!
-Jeg glemte hatten. -Blås i det.
-Unnskyld? Er du med i løpet? -Bingo, kompis.
-Jeg ser etter Pauline Reggio. -Hvem?
-Hun er i legeteamet. -Er du sikker?
Ja, hun er høy, spansk, ganske pen.
Å, hun med kysseleppene og nesegrevet!
Hold denne et øyeblikk.
-Hun er kona hans. Vis respekt. -Jeg bare tulla.
-Hvor er hun? -I lederbilen. To timer herfra.
-Hun kjører med teten. -Hvor er neste stopp?
-Høyere! Jeg hører deg ikke. -Bakel.
Der har du for kysseleppene!
-Du glemte nesegrevet. -Nå må vi ha et transportmiddel.
-Hva slags transportmiddel? -En båt.
Kødder du?
-Ferdig? -Bare hold vakt.
-Vi tar en Toyota. -Bilen vår er der borte. Den blå.
-Hei, Jean-Louis! -Hvem er det?
Blås i det. Bare prøv å virke avslappet.
Kom igjen!
Hopp inn!
Ingen vits i å overdrive.
Starten er der borte!
-Ja, bare gjør deg bemerket. -Hva?
-Ja, bare gjør deg bemerket. -Oppfattet.
Hallo, hallo! Kult, ikke sant?
Hvem er den idioten?
KURDER'N
-Hvor er Moltès? -Brødrene mine har ham.
-Og sykepleieren? -Vi finner henne, Kurder'n.
Kaller du meg Kurder'n igjen, moser jeg trynet ditt. Oppfattet?
Følg meg, Kurder'n.
Jean-Louis Schlesser leder årets rally.
Nå står han på startstreken. Vil han klare å holde ledelsen?
Se! Vi er bare 300 km fra Bakel.
Vi er også i ei fordømt suppe.
Nei, sier du det?
Jo, vi står ikke helt på linja.
Kan du ikke holde deg i ro?
-Moltès! Kjør litt framover. -Hold munn!
Ok. Jeg ville bare hjelpe.
Annenføreren liker løk.
-Prøver du å lure meg? -Slapp av, Kurder'n. Nå er vi her.
Dette er møtestedet.
Brødrene mine kommer snart.
Jeg kan vise deg våpnene imens. Nå kan du blåse ham til himmels.
Glad jeg ikke er ham. Sjekk dette!
-Hallo? -Vi mistet de tullingene.
-Da ligger jeg tynt an. -Men vi ser etter sykesøsteren.
Jeg improviserer med Kurder'n.
Vi har visst mistet Moltès. Hørte du meg, Kurder'n?
Det er Tyrker'n!
For tungt!
Faen! Jeg må gjøre alt selv.
-Hallo? -Vi fant sykesøsteren. I Bakel.
-Bakel? -Kurder'n?
-La meg få snakke med min bror. -Det går ikke. Han er død.
-Hva? -Han brukte feil ord.
Din mor brukte feil ord! Jeg skal grille deg, Kurder'n!
Vent. Nå får du ham.
-Hva gjør vi nå? -Vi drar til Bakel.
Med litt flaks kommer vi før dem.
Dette er knall, Moltès!
Han prøver å kjøre forbi. Ikke la ham gjøre det!
-Ikke la ham kjøre forbi! -Hold opp!
-Kjør på! Ikke slipp ham fram! -Ti stille!
-Hvor saktner du farten? -For at de skal kjøre forbi.
Nei, stå på! Ta ham!
-Vi ligger etter! Fortere! -Gi deg!
Du er en kujon!
Kjør, for svarte! Vi skulle tatt Toyotaen.
Schlesser har visst et problem med annenføreren.
Vi skal ikke vinne løpet. Vi skal finne kupongen!
Oppfattet? Er det klart?
Alt i orden!
Fordømte møkkabil!
Hva gjør vi nå?
-Trodde du at han ville stoppe? -Ja visst.
Kutt ut, Tyrker'n. Jeg har en idé.
-Idiot. Du mangler et tre. -Jeg er treet.
Bra. Veldig bra. Bravo!
-Hvorfor stoppet vi? -Det verker i armene.
Nå kommer vi aldri fram.
-Hva? -Ingen ting.
-Har du lyst til å kjøre? -Jeg trodde aldri du skulle spørre.
Flytt deg!
Moltès! Du bør ta på deg beltet.
-Det er tryggest. -Bare kjør.
En, to, en, to...
Det der..!
-Hva gjør du? -Ikke noe.
-Du graver oss bare dypere nedi. -Nei, det skal funke!
Det funker absolutt ikke!
Syns jeg sa "funke"! Kom og se.
-Du er håpløs. En klamp om foten. -Det er jo ingen ting.
Bare litt sand i hjulene. Ikke noe å skrike sånn for.
Jeg kjørte så du kunne sove. Du burde takke meg.
-Tusen takk. Og hva nå? -Vi legger noe under hjulet.
Gir gass og kjører. Ikke noe problem.
-Du er helt håpløs. -Hvordan det?
Bilen er helt nedgravd, og det blir snart mørkt.
Du mister lett besinnelsen når det begynner å bli tøft.
1-0 til meg.
-Hva gjør du? -Skremmer slangene.
-Slangene? -Jeg har lest det i ei bok.
Du, Moltès? Hva skal du gjøre med pengene?
Finne et rolig sted og trekke meg tilbake.
-Har du ingen drøm? -Har du det, da?
-Ja. Vil du se? -Ja.
Jeg har det alltid med meg. Se her.
Drømmen min: Forsythe PS30, turbo-diesel, tre- og lærinteriør.
Med to sengeplasser, 18 kvadratmeter nytelse.
Kona og jeg er eventyrlystne. Vi har sett hele Loire.
Hver kveld et nytt sted. Bare å slå opp bordet.
-Og hva stopper deg? -35 934 euro, inkludert avgifter.
Når man har store drømmer, er de alltid uoppnåelige.
Hvis vi finner de 15 millionene, skal jeg kjøpe den til deg.
-Tuller du? Hvorfor det? -Vi er jo et team.
Hva kan jeg si? Takk.
For 2000 euro til, får vi lmperator-modellen.
Toppmodellen med veranda og toalett.
-Verdens beste bobil. -Da tar vi lmperator-en.
Hvor er bilen?
-Venn. Vi er venner. -Hvem er det? Hva vil de?
Det er tuareger. Dette ordner jeg.
De har en svært kompleks kultur. Først må man finne lederen.
Jeg tror det er ham i blått. Med geværet.
Vi Frankrike.
-Verdensmestere! -Fotball.
Meg Frankrike sjef.
Fangesjef. Sjef over ham. Tyv!
Som dere, da dere tok bilen.
Ok, dere kan beholde den. Bilen er en gave til dere.
Vi må til Bakel. Bakel!
Nei, det er en kamel. Nei, Reggio, det er meg!
-Det er min rumpetaske. -Han vil ha den.
Nei, ikke den. Ikke rumpetaska.
-Gi den til ham. -Nei, det er alt jeg har.
-Hva gir du meg i bytte? -Ferrari!
-Hva venter vi på? -At den skal reise seg.
-Det kan visst ta tid. Gjør noe! -Jeg vet ikke hvordan de funker.
Da gjør jeg det selv.
Jeg sa at jeg skulle sitte foran.
-Biter de? -Hvordan kan jeg vite det?
Hør nå godt etter! I ørkenen... Se på meg!
Du er kanskje sjef hos beduinene, men her er du ingen ting.
Du kan enten gjør som vi sier, og alt går bra,-
-eller du motarbeider oss, og jeg ødelegger livet ditt.
-Hvem skulle du ødelegge? -Kamelen snakket ikke fransk.
-Jeg er dårlig. -Kutt ut sykdomspreiket!
-Jeg er tørst. -Vi kan ikke drikke nå.
Jeg må ha vann!
-Èn slurk. Det er alt vi har. -Nei, jeg kan ikke drikke nå.
-Hvorfor ikke? -Du har jo drukket av den.
Jeg kan ikke drikke etter noen andre.
Nå er det for seint.
Så bare dø.
Dø selv.
Fanken! Jeg har sand i hele trynet!
Nå kan du kjøre. Foran eller bak spiller ingen rolle for deg.
Vi tar en pissepause.
Jeg venner meg aldri til det.
Hvem er den beduinen?
Bare legg deg ned mens jeg gjør meg ferdig.
Ja da, bare skrik.
Vi skal ødelegge dere.
Se, det er en prikk der borte.
-Hvor? -Der borte i sanddyna.
-Jeg ser ikke noe. -Det ser ut som en mammut.
-Det er en luftspeiling. -Hvorfor rir noen på mammut her?
-Aner ikke. -Det er en luftspeiling.
-God dag, mine herrer. -Hei.
-Hva kan jeg hjelpe dere med? -Har du vann?
Selvsagt. Med eller uten kullsyre? Vichy, Orangina?
-Betaler dere i dollar, euro? -Jo, det skal jeg fortelle deg.
Hallo, der! Ser jeg dere igjen, bruker jeg dere som dasspapir!
Jeg har en idé. Jeg svinger, og du fanger meg med tenna.
Så kan du tygge over tauet. Forstår du?
Sett i gang!
Fanken, det er hånda mi!
Går det bra, Tyrker'n?
Helt bortkastet å spørre pent. En god lusing gjør susen.
Det funket ikke for meg sist.
-Hvordan ringer jeg Frankrike? -Hvem skal du ringe til?
-En venninne av kona. -Hvorfor det?
For å få nummeret til Pauline.
Så du har hele tida visst hvordan du kan få tak i henne?
Ja.
Jeg skal drepe deg, Moltès.
-Hallo, Anna! Hører du meg? -Jeg hører ingen ting.
-Det er Francis. -Fint! Det passer bra.
-Det haster. La meg forklare. -Er du syk?
Nei, det er en kamel. Jeg må ha Paulines nummer.
-Dette blir dyrt! -Hold munn!
-Nei! -Gi meg den!
-Hallo? -Det er Moltès. Ja, drapsmannen.
Enten gir du oss nummeret, ellers havner du på likhuset.
-Jeg skal se etter. -Skriv det ned.
Hvis vi ikke hadde kommet, ville de dødd her.
-Hva gjør dere her? -Vindusshopping.
Har du ikke noe nyttig å gjøre, Conchita?
Det funker, det ringer! Vi er rike! Nei, du er rik.
Pauline, telefon!
-Hallo? -Pauline?
Jeg må ha kupongen!
Lotto-kupongen til Moltès. Det var du som leverte den.
Fikk du ikke beskjeden? Den er i rumpetaska di!
-I rumpetaska? Er du sikker? -Ja. Hvordan det? Vant du?
-Slipp meg ned. -Nei, ikke jeg, men Moltès.
Moltès? Ham igjen?
Hallo? Hallo!
Vi ble brutt.
Det var det jeg sa. Vi skulle ikke gitt ham rumpetaska.
-Hallo? -Hva er dette for noe?
Du!
-Hallo? -Gi meg Moltès!
-Hvem er det? -Gi meg Moltès!
-Hvem er det? -Hils ham fra Tyrker'n.
-Tyrker'n hilser. -Tyrker'n?
-La meg få snakke med Pauline. -Si at jeg moser fjeset hans,-
-røsker ut innvollene hans og stikker ut øynene på ham!
-Han skal mose fjeset ditt og... -Moltès her. Hva er problemet?
Du har problemer. Få kupongen, ellers dør kona til kompisen din.
Kona mot kupongen? Hvor er du?
-Hvor er vi? -Mellom Bakel og Touba.
-Mellom Bakel og Touba. Og du? -Hvor er vi?
-Mellom Bakel og Touba.
-Hva er nærmest?
-Er Bakel eller Touba nærmest? -Midt imellom.
-Er Bakel eller Touba nærmest?
-Det blir det samme. -Helvete! Fordømte drittland!
-Ikke hiss deg opp. -Du skulle bare visst.
-Møt meg i Touba i morgen. -Hvor?
-Hvor i Touba? -Foran kirka.
-Det er ingen kirker her. -Idiot! Foran moskeen, da!
Vi kommer.
Hva var det for noe? Skal du bytte kupongen mot kona?
-Og hvem er den Kurder'n? -Tyrker'n.
-En forretningsforbindelse. -En forretningsforbindelse?
Som vil mose deg? Og hva gjør han med Pauline?
-Ingen ting. -Hva mener du?
-Hun er verdt 15 millioner. -Kan jeg få telefonen min?
Hold munn!
-Hvor er denne heleren? -Han selger mye til Saddam.
-Er det der borte? -Ja.
-Se der! -Ikke pek.
-Da setter vi i gang. -Nei.
La meg gjøre det. Dette er mellom ham og meg.
-Reggio..! -La meg ordne det på min måte.
Hei, Èn-tann. Husker du meg? Ferrari?
Jeg skal gjøre det kort. Du har noe som tilhører meg.
Rumpetaska mi. Jeg er ikke aggressiv av natur...
-Hva skjedde? -Ikke noe.
-Hva var det? -Ikke noe. Hvor er Moltès?
Han stakk.
-Fanken heller! -Problemer?
-Der er han! Ta ham! -La meg fikse det.
-Vær så god. -Du er helt konge, Nicolas.
-Hva er det i veska? -Bare personlige ting.
-Er det alt? -Og så 15 millioner.
-I kontanter? -Jeg er ikke...
-Kontanter? -Lotto-kupong. Hvem er du?
Takk og pris.
-Reggio! -Kupongen.
Reggio!
-Nå må vi finne Pauline og dra. -Jeg tror ikke det.
-Det var jo det du sa. -Jeg skiftet mening. Vi skilles nå.
Vent nå litt... Det kan du ikke gjøre.
Du sa jo at vi var et team.
-Og Pauline? -Dette var mitt problem.
Pauline er ditt problem.
Greit.
Hør her, Kurder'n. Dette er for sprøtt, eller hva?
Hør her, Kurder'n. Prøv å vise litt fornuft.
De er to ting, Kurder'n, og det viktigste er:
Rører du kona mi, er du død. Oppfattet?
Kommer du? Vi må finne et hotell.
Til i morgen formiddag.
-Takk, Moltès. Du er ålreit. -Hold munn.
Du har rett. Jeg skal holde munn. Jeg skal ikke si et ord mer.
-Er det utsikt mot sanddynene? -Selvsagt, monsieur.
Hva slags renseanlegg er det i svømmebassenget?
Er det hydrolyse eller klortabletter?
-Jeg vet ikke, monsieur. -Kan du undersøke det?
Det er viktig. Jeg får nekrose, og jeg vil unngå å saksøke dere.
-Hva er det? -Gi meg nøkkelen!
Spør om det er klor! Hydrolyse eller klor?
-Har du en suite? -Ser du ikke at jeg snakker?
Jeg snakker med ham. Du får stille deg i kø og vente.
-Hvilken kø? -Vær høflig og tenk deg om!
Noe så uhøflig!
-Hva sa han? -Jeg vet ikke, monsieur.
Kan du ringe meg tilbake? Det er viktig.
Og du bør huske at høflighet er noe som bør komme naturlig.
Sigøyner!
-Har du en suite? -Ja, monsieur.
-Hva er det? -Hun bet meg.
Til pass for deg.
Det er ingen ting. De er gale av forelskelse.
Bare fortsett å blunke, så vasker jeg gulvet med deg.
-Fanken ta deg. -Hold kjeft og gå.
Hva? Ta henne til rommet.
Jeg tar meg virkelig godt ut i disse eksotiske klærne.
De kler meg virkelig.
Jeg må ha afrikansk blod. Jeg tok et antrekk i blått til deg.
Det står til hudfargen din, og får fram energien.
Da virker du ikke så blek. Hører du etter?
Å, du furter.
Hva er det som er galt?
Det er ikke lett å møte gamle venner, men det ordner seg nok.
Jeg har opplevd det ofte, men det går alltid bra til slutt.
Sikkert bare en misforståelse. Hvorfor var han så sint?
Alt kan tilgis. Jeg er din venn. Du kan fortelle det til meg.
Jeg drepte broren hans.
Sier du det? Men... Drepte, altså?
-Nå, hva syns De? -Det er for jævlig.
Hvorfor står du her og henger?
Hent en Orangina til meg.
Er du helt idiot? Stikk!
Stikk! Og ta med deg denne!
Nå? Skal vi ta en tur i bassenget?
Jøss!
-Hvilken etasje? -Første.
Varmt, hva?
Etter deg.
Unnskyld, kan jeg spørre om noe? Er du ledig i morgen formiddag?
Conchita!
Danser du mambo?
Han har grusom smak.
Så du det? Conchita kan danse mambo.
Du minner meg virkelig om noen. Når du smiler.
Smil en gang til, så jeg får se. Jeg har sett deg i en film.
Hvilken film var det igjen? En detektiv, med jenter og biler.
Jeg husker ikke navnet hans. Spiller ingen rolle.
Planen er altså følgende: Du står bakom meg.
Hvis noe går galt, kommer du.
Det tar for lang tid å forklare. Jo mindre du vet, desto bedre.
Og jeg må holde munn.
Nå smeller det.
Jeg ser etter to hvite: en blond med damehår og en mørk og sur.
Romnummer?
Ha det!
Vent! Kan jeg ringe resepsjonen fra ditt rom? Jeg glemte nøkkelen.
Og jeg vil ikke vekke min venn. Takk.
Han er litt utenfor. Jeg vil helst ikke vekke ham.
Har dere hatt fest?
-Er det her? Sikkert? -Ja.
Hva gjør du? Kom!
Håret mitt! Fordømte tulling!
-Unnskyld, men kan jeg... -Jeg kjenner deg.
Tullingen fra resepsjonen.
Du skal få desinfeksjonsmiddel!
Room service!
-Hva fanken er dette? -Vi skal ta deg, Kurder'n.
Jaså?
Nå blir det blodbad!
Moltès!
-Moltès! -Tyrker'n.
Tyrker'n? Fanken!
-Hvor er kvinnen? -Forretningene først.
Skader du Pauline, moser vi deg!
-Skyt ham. -Vi gjør det på den gamle måten.
Nå smeller det.
-Hva vil du? -Hold munn!
Du er skikkelig sur i magen.
Hold munn, sa jeg!
Hva er det?
Nå smeller det skikkelig.
-Jeg river beina ut av deg. -Han prøver bare å skremme deg.
-Ikke la ham skremme deg. -Ikke rør deg.
Slå ham midt i trynet!
Lugg ham! Det liker han ikke!
Nå smeller det! Ingen rører deg! Lotto-kupongen!
-Kupongen, nå! -Hvem er den dvergen?
Ser du, Moltès? Jeg sa at du måtte være høflig mot den lille.
Hallo! Skal du bare stå der?
-Privat selskap, monsieur. -Francis?
Gi meg den.
Moltès, pass opp!
Gi igjen!
Nå kjører vi opp igjen.
Moltès!
Nå har du fått service. Da vil jeg ha driks. Kupongen!
-Kupongen! -Dra til helvete.
Jaså?
Og hva nå?
En, to...
Så søtt. Du liker visst blondinen din?
-La ham gå, ellers skyter jeg. -Hold klaffen.
Ikke rør deg.
-Martinet? -Beklager. Feil etasje.
Francis!
-Hva skjedde, vennen min? -Ikke se. Det er fryktelig.
Jeg vil at dere begge skal vite... Jeg beklager. Alt er min skyld.
-Alt i orden. La meg se. -Tilgi meg.
Du er ikke truffet.
-Men jeg kjente kula. -Nå skal du få!
-Moltès! -Politiet! Vi stikker.
-Den veien. Ta kupongen. -Hvorfor det?
Politiet kommer. Jeg vil ikke i fengsel igjen.
-Vent, Moltès! -Reggio? Ikke mist den.
-Fanken! -Moltès!
-Ut! -Jeg vil ha ham i live!
Hva i huleste er dette?
Helvetes trillinger!
-Så du er Moltis? -Navnet er Moltès.
Den sterkeste av de sterke.
Han som hele Frankrike frykter. Hør her, Moltis...
Jeg skal få deg til å gråte. Og hvis du ikke gjør det...
Nå!
-Vil du gråte likevel. Oppfattet? -Ja.
-Ja hvem? -Ja, sjef.
Det er annerledes her, skremmende.
De kommer hit som menn. Men når de drar, er de ikke menn.
De er som kvinner.
Ta det helt med ro.
Toalettet ditt.
Lukk opp døra!
Lukk opp, din drittsekk!
Bare slapp av.
Lukk døra.
6 MÅNEDER ETTER
-Her skal du få lide, Moltis. -Moltès.
-Moltis. -Moltès.
Jeg sier Moltis. Hvis jeg vil si det, gjør jeg det.
Prøver du deg, skal du få gå baklengs gjennom ørkenen.
Den som ler sist, ler best.
Det er fra ltalia. Hvem vil skrive til deg?
-Kommer du på bingoen på onsdag? -Hva er premien?
Klokka di.
Reggio!
Hva er det som skjer? Fortell meg hva som skjer!
Hva er det som foregår?
-Moltès! Du er en fri mann. -Reggio!
Jeg sverget at jeg ikke skulle svikte deg.
-Det er kamerater. -Reggio!
Jeg skal presentere deg. De er leiesoldater. Jeg leide dem.
-Bråkete, men greie. -Og svært effektive.
Og dette...
Det er Lotto-gevinsten din.
Pengene mine. 15 millioner!
-Hva sier han? -Slapp av!
-Hva er det? -Ikke noe.
-De vil bare ha betalt nå. -Jeg skal betale dere. Takk!
Jeg hadde tenkt å forklare det.
Hvem er det?
Det var det jeg skulle forklare.
Her selger de ikke i smått. Man må ta hele gjengen.
Men vi har dem i en hel måned.
-En måned? -Ja, en måned.
Vi får ta oss av dem.
Neste!
-Kaki. -Uzi.
Brukte du granatene? Brukte du begge granatene?
Ellers kan de leveres tilbake. Betal ham dobbelt.
-Halvparten. -Nei, dobbelt. Blås i det.
-Chéérid. -Hva? Pierre-Eric?
-Chéérid. -Ja visst. Beklager.
Ahmid.
Nei, han skal ha...
-Hvorfor? -Jeg forklarer siden.
Takk.
-Ali. -Alaoui?
Godt jobbet, Ali. Jeg så hva du gjorde.
En til!
-Navn? -Merzougui.
Han er prikk lik Richard Anthony!
Er du i slekt med Richard Anthony? Beklager.
Slipid Ahmed.
-Ser du kniven hans? -To?
Nei, gi ham en til.
Gi ham fire. Nei, gi ham fire.
Bra. Jeg er svært fornøyd med deg.
Nei, vi sa fire. Gi ham én til.
Fem, men ikke mer.
Ok, men nå får du ikke mer.
-Mustapha. -Har jeg ikke betalt deg før?
-Ok, betal ham. -Hvor mye?
En liten. En liten!
Bare én gang hver!
-Neste! -Remouli Moularmehd.
Du var sløsete. Jeg så at du skjøt i lufta.
Du må slutte med det. Trekk i lønna for å sløse med kulene.
Er det over, så er det over. Jeg sier det ikke én gang til.
-Abdallah. -Vi må ha flere tiere.
Det er resten. Vi har ikke mer.
-Abdou Salam. -Abdou Salam!
Her, ta fire.